"...jag svär trohet till min president och mitt land och lovar att försvara dem-
- från både inrikes och utrikes fiender." PATRIOTENS ED
TROHET TILL MIN PRESIDENT
TROHET
Trots att våldsamma protester har förekommit-
-verkar dagens vågor ha orsakats-
- av regeringens tillkännagivande av Patriotens Ed-
- ett statligt initiativ där amerikaner måste skriva på en slags trohetsed.
Vita husets taleskvinna, Kerry Nance, förklarade:
Folk är rädda i dessa tider. Det är många i landet-
- som beter sig på sätt som strider mot våra värderingar...
Vi är mitt i det. Det är ärligt talat intensivt här nere. Vi ska gå in-
- och se om vi kan prata med någon här nere.
- Säg bara nej! - Okej.
- Sharon! - Släpp mitt hår!
- Någon, hjälp henne. - Hjälp!
- Sharon! Kan någon nå Sharon? - Hjälp!
Någon! Hjälp!
Jag vill veta att de ser på landet på samma sätt som jag.
Eden ger oss en katalog över folk som vi vet att vi kan räkna med.
- Kerry. - Ja. Alan?
Det finns en naturlig oro inför något som detta.
Vad säger du till dem som är rädda-
- att om de inte skriver på, kommer de att separeras...
- Nej, Alan. - ...mellan de som stöttar regeringen...
Detta är Amerika. Vi tvingar inte folk att säga att de älskar sitt land.
Inget händer om man inte skriver på. Men det finns fördelar med det.
Som nämnt tidigare, får man skattelättnader.
Vi vill belöna de som hedrar sitt land...
- Menar de allvar? - Detta är galet.
Och det är inte som att tidfristen är kort.
Sista dagen för att skriva på är dagen efter Thanksgiving.
Black Friday.
Det är nästan ett år tills dess. Det ger allmänheten-
- gott om tid att ordentligt tänka över detta.
Men jag kan säga något. Många behöver inte så mycket tid.
De stöttar landet och är inte rädda för att visa det.
- Kai. Vi kan inte skriva på. - Nästa fråga.
- Nej, detta är helt galet. - Jag menar...
...vad händer med landet? Detta är oacceptabelt.
Vet du vad?
Tro inte att jag tänker låta vår lilla flicka växa upp i det här.
Vi har en uppgift.
Vi måste kämpa emot. Vi kan inte låta detta hända...
- ...i min dotters land. - Du är uppeldad.
- Det blir jag. Jag är arg. - Ta av dig tröjan.
- Ska jag ta av tröjan? - Det vill jag.
- Vet du... - Du är biffig!
Inte som för tio år sen, men jag skadade ryggen.
Jag har en halv bröstmuskel här.
- Har en sån här. - Ja.
Sånt gillar mamma.
Spänn tuttarna.
Du kommer att få mig att börja amma igen.
Men jag tänker inte bli tjock. Då lämnar du mig för Drake.
Drake önskar det.
...driver på till galenskap.
Alla här behöver bara lugna ner sig.
- Säg inte åt mig. - Ta av byxorna.
Jag hör bekymrande saker om aktivister som hotas.
Detta är början på en utrensning. Det får inte gå längre.
MÅNDAG
Vi har fem dagar på oss att skriva på. Vi hinner nog inte.
New Orleans är en katastrofzon. Såhär började det i Milwaukee.
TIO MÅNADER SENARE
Medborgarnas skyddsgrupp. Vem skyddar de?
Inte medborgarna. Det känns som Gestapo.
TRE DAGAR INNAN THANKSGIVING
Nu börjas det. Nytt rekord i nazist-anklagelser.
- Det är ju sant. - Lägg av med nazisterna.
Kan jag få bacon?
Nej, inget bacon.
- Kan jag få jordnötssmör och sylt? - Nej.
- Du äter flingor till frukost idag. - Men om jag äter...
- ...mina flingor då? - Visst.
Ja! Pappa, mamma sa att jag kan få jordnötssmör och sylt.
Häftigt. Kai, kolla här.
Folk protesterade Eden i New Orleans.
- MSG dök upp och körde över alla. - Jävlar.
Det händer.
Det kommer att bli Milwaukee igen, jag garanterar det.
Okej, kan vi bara...?
- Ja. Förlåt. - Precis.
Mina föräldrar kommer vid 15.30. Är du redo för angreppet?
Det är lugnt. För jag är okej med dem.
Det är du som är konstig. Kommer du att vara okej?
Ja, då. Och jag måste spara mig för när min bror kommer-
- och säger nåt så dumt att jag kallar honom J-Ä-V-L-A idiot.
Okej, bara så att du vet. Hon kan stava nu så...
- Förstod du vad jag sa? - Ja, du sa ett styggt ord.
Jag är L-E-D-S-E-N.
- Okej, bra att veta. - Jag måste dra.
Jag måste gå. Du, Hardy. Slängkyss på tre, två, ett. Älskar dig.
- Älskar dig. - Vi ses vid 17.30.
- Okej. - Larma polis om mina föräldrar bråkar.
Din pappa är knäpp.
Såhär är det:
Sjuttiofyra procent av landet har redan skrivit på.
- Aldrig. - Det är ett faktum.
- Fakta bryr sig inte om era känslor. - Skitsnack.
- Det är inte sant. - Det är en lögn.
...närmare 40 %. Det är den riktiga siffran.
- Precis. Tack. - Din mätning är ett extremvärde.
Hur kan vi låta den här korkade eden förstöra vårt land?
Det är som en sämre version av en bananrepublik.
- Amerika är som en billig märkesbutik... - Hej kompis.
Följer du skiten i New Orleans?
Ja, det är helt sabbat. Får jag sätta mig?
- Jag vill inte flytta till Kanada. - Var så god.
Så, Chris. Jag skriver på.
- Vad? - Ja.
Förlåt, vad? Hur är det möjligt?
Det var vi som ledde tåget runt byggnaden.
- Jag vet. - Vi höll ut.
- Jag vet. - Du.
Vi körde till Chicago för protesten. Minns du fisen som höll sig kvar?
Jag minns fisen, den höll i sig.
Minns du vår video om fisen?
Minns du det? Kom igen.
Hela grejen börjar bli skrämmande.
- Jag vet. - Vet du...?
Paiges kusin från Philly, hennes pojkväns bror organiserade en protest.
MSG kom hem till honom och bara förde bort honom.
- Vad? - Ja.
- Menar du allvar? - Ja.
Varken hon eller advokaterna har hört av honom.
Ingen vet var han är. Paige håller på att tappa det.
- Är detta bekräftat? - Är det...?
Vad menar du? Jag säger det till dig nu, som direktkälla.
Nej, men...
- Det är ju typ i tredjehand. - Jag förstår inte...
- Det är inte... - Kallar du Paiges kusin lögnare?
- Det vore helt sjukt. - Det säger jag inte...
...men Paiges kusins väns pojkvän kanske är lögnare.
Jag vet inte. Känner du honom?
Känner jag...? Ja, vi träffades på Paiges mosters bröllop.
Okej, nu verkar vi leva i Paiges universum. Jag bara...
Det känns som att du havererar ditt värdesystem baserat på information-
- från någon som du inte känner väl. Du borde nog tänka om.
Situationen är svår för oss alla.
Och du gör det svårt för mig.
Jag trodde bara att vi skulle göra detta ihop.
Gör vad som är rätt för dig.
Förlåt.
Tänker du ändå låta bli?
Ja, jag tror det.
Jag menar...
Även om jag ville hade Kai aldrig tillåtit det.
Bra för dig. Jag ska leva indirekt genom dig.
- Lägg av. Det är lugnt. - Okej.
- Okej.
Glad Thanksgiving.
Jag vet inte vad jag ska säga. Bli bara inte skadad.
Hamna inte i några fysiska bråk med familjemedlemmar.
Glad Thanksgiving.
- Hej. - Hej älskling.
Hur är det?
Hur irriterande är de, från ett till tio?
De är ett men du är på nivå fyra.
- Fyra? - Fyra.
Jag kom precis hem.
- Fyra. Hallå! - Hej. Där är din pappa.
- Jösses. - Hej, mamma.
Jag har saknat dig.
Jag med.
- Du ser trött ut, är du okej? - Ja då. Tack.
- Rakar du dig till Thanksgiving? - Nej.
Hej, hur är det, pappa?
Toapappersrullen föll av väggen. Jag lagade den.
Bra, bra.
Får jag visa min mosaik?
Det vill jag gärna se.
Kul att se er. Kan du sänka? Det är högt.
- Stäng av, Hank. - Det behövs inte.
- Han kan stänga av. - Okej, då.
Du behöver inte stänga av, du kan bara sänka... Okej.
Nej, tryck på "satellit".
Nu är det på spanska. Det är SAP.
Nej, tryck på...
- Nej, nej. - Okej.
- Bara... - Okej.
Det är lugnt. Gör vad du vill. Gör som du vill.
- Sänk volymen. - Jag vet.
Och volymen är perfekt nu för jag kan höra i det andra rummet.
Vad sa Joe? Vad hände?
Hon kom ut och sa "överraskning".
Och Joe sa: "Slår du mig?"
- Slår eller skojar med mig? - Skojar med mig.
- Joe är din roligaste vän. - Gulligt.
Får jag se på "Lab Rats"?
Ja, men bara ett avsnitt. Och inte ett extra-långt.
Jesus Kristus.
- Vad är det? - Det är New Orleans.
Det spårar ut. Folk kommer att dö.
- Vi sa att vi skulle låta bli. - Det är inte politik, det är...
...nyheterna. Detta händer nu.
Jag var tydlig i min e-post att vi inte ska prata politik.
Det förstör hela helgen. Du förstör Thanksgiving.
- Förklara för honom. - Jag lägger mig inte i.
- Hank. - Det är inget att lägga sig i.
Jag la undan den. Jag förstör inte Thanksgiving.
- Så ja. - Jag lovar. Okej?
Du kan vara lugn.
Tack.
Så?
Vad är nytt med mamma och pappa?
Samma gamla vanliga.
- Hörde du om Nancy Adams? - Nej.
Stroke. Död.
- Nej. - Jo.
- Vad synd. - Ja, sorligt.
TISDAG
Vilket kvarter är vi i?
Midtown.
Jag känner inte igen det. Har jag varit här?
Det är i princip vårt kvarter. Vad gör han?
Kom igen, flytta på dig.
- Jesus. - Vad är ditt problem?
- Nej, jag är fast här. - Vad gör han?
- Vet inte, mamma. - Vad fan stannar du för?
- Ut ur bilen! - Låt mig vara.
- Herregud! - Okej.
- Kör härifrån! - Jag tänker säga nåt till honom.
- Nu räcker det! - Christopher.
Sluta, Christopher!
- Herregud, vad gör han? - Jag vet inte.
- Han har en kniv. Stäng! - Herregud. Jag vet. Nej!
- Stäng fönstret! - Sluta! Hardy, det är okej.
- Kör härifrån! - Jag kan inte! Jag kommer inte ut!
Gör inte så! Han kommer! Herregud!
- Sluta! - Kör härifrån!
Kör iväg!
Dra åt helvete, fjolla.
Herregud.
- Låt honom köra. - Stick från mitt land!
Gud, han åker.
- Hardy, är du okej? - Herregud.
- Kör iväg. Rör på dig. - Jag kan fortfarande inte.
- Gör något. - Det är en bil bakom mig!
Jag försöker sköta det!
- Var ska dessa vara? Fänkålen. - Fänkål ska in i kylen.
- Jaha. - Osten ska in i kylen.
Rädisorna kan vara kvar ute.
- Schalottenlök stannar ute. - Vitlök.
- Hej. - Hardy sa att du skällde på någon.
Ja.
- Det var en man som tappade det. - Vad?
Inte jag. Någon annan.
Det var inte jag. Han kom fram.
Han skar sönder däck. Jag sa åt honom att sluta.
I fortsättningen borde vi inte skrika åt folk när Hardy är i bilen.
Tänk om han gett sig på er?
Du var inte där. Jag skötte det snyggt.
Jag höll mig lugn, så tack.
Är det Patrick?
- Hank, Patrick är här. - Jag är uppe!
Allt lugnt.
- Tjena, hur är läget? - Hur är läget?
- Hej. - Hej, Katie. Kul att se dig.
Glad Thanksgiving.
Vad?
Vad...? Vad är det?
Abbie.
Inte Katie.
Abbie.
Jag är hemskt ledsen.
- Kom igen. Vi har varit ihop i ett år. - Katie var den förra.
Säg inte den förra. Nämn inte ens henne.
- Hjälp mig bara. - Förlåt mig.
Känn dig som hemma, Abbie.
- Så... - Vad...? Var så god.
Jag skulle säga att det är fint.
- Tack. - Är detta rummet nytt?
Vardagsrummet?
Nej.
- Nej. - Pat, varför kom ni sent?
Var flyget försenat?
Det var protester på flygplatsen så det tog evigheter.
Bra jobbat. Stick åt helvete.
- Ja, absolut. - Idioter.
Kaffet är gott, men jag är nog redo-
-att gå vidare till att dricka öl.
- Jag gör dig sällskap. - Ja! Vill du ha?
Nej, det är för tidigt, men jag hämtar åt er.
Visst, jag tar en.
- Okej. - Tack.
Hur är det på jobbet, Abbie?
Jag blev skadad, Eleanor. Jag är sjukskriven.
Vad hände?
Jag lämnade mitt kontor och en arbetskamrat...
- ...körde på mig. - Herrgud.
Tack. Ja, jag bröt nyckelbenet och två ben i foten.
Tack så mycket, Lydia Wong.
Vad? Okej...
- Ursäkta? - Det är inte...
- Det är opassande. - Ursäkta?
- Opassande. - Chris.
Du verkar antyda att asiatiska kvinnor är dåliga förare.
Nej, och det är stötande.
- Förlåt. - Jag försökte inte...
- ...antyda det. - Du betonade "Wong".
- Jag betonade inget. - Förresten...
...en del av dem är dåliga förare.
Vem tror ni orsakar fler olyckor? Vita män eller asiatiska kvinnor?
- Asiatiska kvinnor. - Nej, pappa.
Vita män. Jag hade inte frågat annars.
Statistiskt sett är asiater de säkraste förarna av alla.
- Okej. - Okej, Chris.
- Hur vet du det? - Jag läste en artikel.
"Okej." Publicerades artikeln av asiater?
Men jag är ledsen att det hände dig, Abbie.
Tack, Kai.
Men det var rätt lustigt, för jag kunde inte röra mig-
-så jag såg mycket på TV och läste-
-och umgicks med folk online.
- Umgicks? Det låter kul. - Ja.
Det gör det.
Vad menar du? Vem umgicks du med?
- Mestadels hatare. Och förlorare. - Hatare och förlorare?
Älskling. Älskling.
Vi måste hämta Hardy för vi ska facetajma med mina föräldrar.
- Okej, kom. - Okej.
- Kom. - Vad pratar hon...?
- Vad fan snackar hon om? - Du behöver en paus.
Ja, jag behöver... Låt mig säga nåt, Kai.
Låt mig säga något. Jag älskar min bror.
Vilket rövhål, och hans flickvän...
Hon suger. Jag kallade henne Katie.
- Nej! Ni har ju träffats förr. - En gång. På farbror Lous begravning.
Jag sörjde.
- Okej. Vi vet att hon inte är nåt vidare. - Ja.
Vi vet det, så låt oss bara vara lugna.
Jag säger det nu-
- om de jävlarna nämner Eden ballar jag ur.
De gillar den säkert. Säger de något, kommer jag att gå loss.
Det ska du inte. Vet du varför?
För då går jag loss på dig. Jag vet inte ens vad det betyder.
Kan vi bara ta det lugnt?
Låt oss försöka undvika det ämnet i de kommande tre dagarna.
Inget snack om Eden.
- Vi lämnar Eden ute på gatorna. - Ja.
- Nu njuter vi av helgen, okej? - Okej.
Gud som jag inte tror på-
- ge mig styrka att överleva de kommande tre dagarna.
Halleluja till det.
Nu ringer vi dina föräldrar.
Nej, det var bara för att få ut dig ur rummet.
- Var det ett upptåg? - Ja, ett upptåg.
Du är bäst. Jag vet inte ens. Okej, nu går vi.
- Okej. - Hallå!
- Jackson har rätta virket. - Så ja.
Och Granell, har en grym arm.
- Han kommer att hamna i Tampa. - Ja, säkert. Han är en stor jävel.
- Vårda språket. - Kan vi låta bli svärord...
- ...i en sekund? - Förlåt.
Era förrätter kommer. Nåt mer att dricka?
- En till SoCo och cola. - Någon annan?
Vi är nog okej. Tack.
Vad är det som är så lustigt? Vad har du där borta?
Förlåt mig.
Jag lade upp en artikel på Facebook-
- och någon kallade mig subba. Så jag jävlas med honom.
Kan vi undvika svärorden, Ka...
Var du på väg att kalla mig Katie?
Nej, jag sa: "Kan vi undvika svärorden, kaj?" Som: "Okaj?"
- Nej, du. - Vad gör jag nu?
Lär dig mitt namn. Det är inte så svårt.
- Vanligt hyfs. - Kom ihåg:
- Tagga ner. - Mozzarellasticks.
- Båda? - Kycklingvingar.
- Rent och skärt skitsnack! - Ursäkta, vad är problemet?
Dräggen pratar skit om vårt land.
Vi får säga vad vi vill.
Jag säger namn från Hogwarts och du säger...
- ...vilket hus de tillhör. - Dra åt helvete!
- Du kan dra åt helvete! - Hallå!
- De sa: "Åt helvete med Eden." - Snälla.
- "Åt helvete med presidenten." - Hon är Ravenclaw.
Ni ska dra åt helvete nu!
Hör ni? Ni ska vara tacksamma att ni bor i detta land.
Ni ska vara tacksamma för att ni bor i Förenta staterna.
Dra åt helvete.
Ni kan alla dra åt helvete. Rör mig inte.
- Du rörde all mat. - Okej...
- Händerna är rena. - Ni är familj. Bakterier kan inte...
MSG, eller Medborgarnas skyddsgrupp, från säkerhetsdepartementet-
-har anklagats för försvinnandet-
- av ett dussintal aktivister, inklusive Seth Rogen.
Herregud.
De tog Seth Rogen. Han är borta. Bara tog honom.
- Allvarligt? - Ja.
Och @PhilOrange är borta. Ingen vet var han är.
Vem är det ens?
@PhilOrange organiserade protestmötet i Chicago som jag åkte till med Dan.
Myndigheterna kidnappar och mördar folk.
Hallå.
Det blir skrämmande i några dagar. Vi ska bara minnas vem vi är.
Vi ska minnas att de inte får ändra på vilka vi är.
- Jag älskar dig. - Jag med.
- Jag ska se på nyheterna. - Okej.
Ni vet inte att myndigheterna har tagit dem.
Menar ni att regeringen...
Självklart låter de den här idioten försvara det. Förlåt.
ONSDAG
- Hejsan. - Pappa bajsar hela tiden.
- Vad? - Han har nog influensa.
- Nej! - Hej.
Rör mig bara inte. Och... Jag var inte populär på planet.
- Det var åtta tuffa timmar. - Jag är ledsen.
- Jag kan ärligt talat behöva ett glas. - Ja.
- Jag älskar tillbyggnaden. - Tack.
Och de nya lampetterna.
- Tack. - Jag tillverkade dessa.
- Jag smidde dem. - Inte alls.
- Joho. - Det gjorde du inte.
- Du kan inte bygga något. - Det kan jag inte. Jag är ingen riktig man.
Men du kan laga mat. Så det är du.
- Jo, jag kan laga mat. - Min man kan laga mat.
På tal om maskulin och cool. Var är Pat?
Vet inte. Han är nog i duschen med sin tjej.
- Jag vet inte. - Hur många gräl har ni haft?
Typ ett halvt.
Jag räknade tre.
- Om du inkluderar debatter, ja. - Hör på...
Jävlar. Jag vet, jag vet.
- Läget syrran? - Herregud!
Sätt på dig byxor.
- Jag ville träffa min syster. - Hej Abbie. Hur är det?
- Bra, tack. - Bra.
- Vad kul att se alla. - Blir duschen inte varmare?
Tack!
Okej, pizza, pizza!
- Okej, "Zootropolis" om 30 sekunder. - "Zootropolis"!
- Den är tung. Jag har en. - Bra.
- Jag har två och tre. - Har du en med bara ananas åt Abbie?
Jag har en halv med bara ananas och hon kan få hela.
- Vill Clark ha? - Jag gav honom ett kex förut.
Hans anus exploderade som fyrverkeri. Ni hade älskat det. Det var patriotiskt.
Vidrigt.
- Har du provat vatten? - För vad?
- För att rensa ut allt med. - Det provade vi med först.
- Slå på nyheterna. - Bra idé.
- Vad? - Slå på nyheterna. Nu.
Bilderna är starka.
Gus Alverson, kongressledamot och ledare för Kongressens svarta utskott...
- ...förs bort. Det är chockerande. - Jävlar. Helt otroligt.
- Vad gjorde han? - Ingenting alls, mamma.
Nej, han brände upp Eden framför väljare.
- Det var inte ingenting, sist jag kollade. - Det är inte olagligt.
Man får lov att köra upp flaggan i röven.
- Herregud. - Christopher, snälla.
Det är inte olagligt. Var får du informationen ifrån?
@FatassPatriot.
Vilken bra källa, @FatassPatriot.
Den goda traditionen av Rather och Murrow och @FatassPatriot.
- Lugn. - Det är ju löjligt för fan!
- Han är ju verifierad. - En verifierad idiotjävel.
Dessutom var Alverson en skrytmåns.
Det vet vi. Han vill ha uppmärksamhet.
Åt helvete med det där.
- Sluta. - Nej, så fan heller.
Han är medborgarrättsikon. De griper oppositionsledare.
- Såhär ska det inte vara. - De borde inte protestera med våld.
Fler politiker borde kanske vara i handbojor.
De är alla skurkar.
Vilket djärvt uttalande!
- Nä. - Grälar ni härinne?
Stäng av TV: n.
Slå på musik. Det är ananas där. Det gillar du Abbie.
- Tack. - Jag är klar.
Sluta.
- Beställde ni en glutenfri? - Ursäkta?
- Jag sa... Beställde ni utan gluten? - Hur sa?
- Vackert. Tack. - Jag vet.
Vackert.
- Jag tar detta till barnen. - Det smakar precis som vanligt.
- Vill nån ha vin? - Jag tar lite.
Jag tror att du har feber. Kom in.
Hur känner du dig, Clark?
Tom.
- Förlåt för lukten. - Det är okej. Vi ska flytta.
- Jag sover gärna nån annanstans. - Nej, detta är allt jag har.
Alice, får jag prata med dig där ute?
- Ja. - Nej.
- Jo. - Jo.
- Det är inte rättvist. - Okej, ropa om du behöver nåt.
- Älskar dig. - Skynda er. Det händer.
Det händer.
- Vilken tuffing. - Jo, men låt ett proffs...
Låt ett proffs göra det.
- Visa hur man gör, syrran. - Okej.
Är du okej? Vilket monsterbloss.
- Skratta inte. - När blev du hög sist?
Jag är nyfiken.
Okej.
Clark och jag såg Pearl Jam.
- Redan coolt. - Och... Tack.
Och han ville äta en haschkaka.
Så det gjorde vi. Jag somnade under andra låten.
- Ja! - Vet du vad det bästa var?
- Första låten. Den var så bra. - Säkert.
Det är kul att se mamma.
Jag behöver nån i mitt liv vars uppgift det är att berätta vem som nyligen dött.
- Japp. Hon är nekrologen. - Jag behöver det.
- Jag vet. - Jösses.
Hon har två jobb. Det andra är att säga:
"Du och din bror måste sluta gräla och jag menar allvar.
Sluta!"
- Hon har rätt med det där. - Jag vet.
- Det får räcka nu.
Jag vet att du inte håller med honom och vi har rätt.
- Ja, vi har rätt. - Det har vi.
- Han har fel. - Han har fel.
- Men gå inte in på det. - Okej, okej.
Jag ska inte.
Får jag säga en sak om henne, sen släpper jag det?
- Okej. - Hon suger på riktigt.
Hon är en dålig person.
Hans världsbild är redan vriden och hon gör den värre.
Det är bensin på en brasa. Jag gillar inte vad jag ser. Det suger.
De skrev säker på Eden så fort.
Rent skitsnack.
Alice.
- Nej! - Var inte arg.
- Skrev du på? - Ja.
- Vad? - Jag ville inte.
Clark var rädd. Hans jobb pressade honom.
Så vi fattade beslutet att det bästa vi kunde göra-
- var att skriva på och sedan kämpa på för de goda.
Fast i smyg.
Ledsen.
Är du sur? Jag blir sur om du är sur på mig.
Nej, jag är inte sur på dig.
Jag är bara lite överraskad, men...
Hallå, hallå. Du och Clark har ert liv och er familj.
Ni måste göra det rätta för er. Jag ska inte säga:
"Ni har fel, så..."
- Alice skrev på. - Gjorde hon?
Ja.
Är du okej med det?
Jag vet inte.
Nej.
Jag är väl bara ledsen för henne.
Hon måste göra det rätta för sin familj.
Hon gjorde ett stort misstag och nu måste hon leva med det, så...
Vill du se på nyheterna?
Nej.
Efter det-
-är vi i ett bra läge.
Okej.
Jag skulle säga att vi har 90 minuter kvar på kalkonen.
- Hur går det här? - Bra.
Nötterna är klara. Förrätterna är bra.
Hur ska jag skära morötterna?
Finhackat, tack.
Okej, hallå!
- Hur har vi det här? - Nästan klara.
Okej, hör på. Om fem minuter har du ansvaret för att duka barnbordet.
- Jag har ansvaret. - Alltid.
Jag fixar att det bränns. Torrheten gör mig galen.
- Har du ingen salva? - Jag har nötter åt er.
Bara örter och sånt.
- Skorpan... - Fortsätt ert vidriga samtal.
Men tvätta händerna först.
Sakta ner, Asher.
Okej, vad har vi här?
Varmt, varmt. Ja då.
- Är det hackat fint nog? - Får jag se?
Får jag hoppa in och visa?
- Bara ge den ett... - Ja då.
- Du borde ha ett matlagningsprogram. - Det hade jag älskat.
Jag hade älskat det.
- Vart ska du? - Köpa hostmedicin åt Clark.
- Han måste få sova. - Herregud. Köp åt dig själv med.
Jag kommer strax.
Helvete. Älskar dig, Clark. Håll ut.
Älskar dig.
Stora protester rapporteras i New Orleans...
- ...Chicago, Oakland och Miami. - Helvete.
Trots lokala källor kan vi ännu inte bekräfta-
- om nationellt utegångsförbud ska utfärdas.
- Hej. - Hej. Kalkonen är inne. Alla mår bra.
Jag ska bara se på nyheterna i tio minuter.
- Sen stänger vi av? - Av.
Av.
- Älskar dig. - Älskar dig.
Titta där. Det är chockerande bilder.
Vi ska prata med Sean...
Okej, allihop. Mangia, som de säger.
Vad tung.
Tack.
Jag har varit där. Det är en skomakarstad.
Potatisen...
- Förlåt, jag äter mest. - Bra!
- Vad lade du i? - Jag lade i lite...
...pecorino i dem. Det för fram umamin.
- Så gott. - Vad är det?
Vad betyder "umami"?
Det är den femte grundsmaken.
Det är smakfullt och salt.
Bra att veta.
Skicka syrahn, tack.
Vilket gott vin.
Sa vi att vi såg Bill Engvall på medborgarhuset i Phoenix?
- Nej. - Hur var han?
Han var så rolig och charmig.
Och berättelserna var lustiga.
- Och rena. Han svor aldrig. - Det behövdes inte.
- Behövs inte för att vara rolig. - Såg du Chris Rock?
- Ja. Jättebra. - Vi såg det tre gånger om.
- Roligast i världen. - Det var så roligt. Herregud.
- Vad var det där? - Vad?
- Inget. - Ja.
Du gav henne en blick, typ:
- Vi gillar bara inte Chris Rock. - Ja. Han är rasist.
Är Chris Rock rasist?
- Ja. - Litegrann.
Förlåt. Jag har aldrig hört något så dumt.
- Christopher. - Vad hon sa är fel.
- Det är fel. - Hur kan det vara fel?
- Det är hennes åsikt. - Hennes åsikt är fel.
Chris Rock är inte rasist. Han är vän med Adam Sandler.
Och Jerry Seinfeld. Vit han med.
Hört talas om David Spade?
- Bästa vänner. Faktum. - Du frågade...
- De spelar basket ihop. - Okej då.
Jag vet inget om deras basketschema. Vi sa bara vad vi pratade om.
Det är faktiskt rasistiskt att kalla Chris Rock rasist.
Jag fattar. Om vi inte håller med dig är vi rasister.
- Ja, där har du precis rätt. - Jättebra.
Chris, sluta.
- Kan vi njuta av middagen? - Jag säger det igen...
...de här potatisarna är jättegoda. En gång till.
- Potatisen är god. - Allt är det.
Förlåt mig.
- Berättade jag om Simon Ivona? - Nej. Vad hände?
Hans far. Bilkrock. Död.
Vad hemskt, mamma.
Tråkigt att höra.
Men, Eleanor-
- de här bullarna är fantastiska. De blir bättre varje år.
Jättebra jobbat.
Samma recept som i fjol.
Jag gör allt likadant som i fjol, förutom min pumpa-cheesecake.
- Från "Barefoot Contessa". - Det väntar jag på.
Vi älskar det. Ibland kallar jag Clark "Jeffrey".
- Vänta, vem är Jeffrey? - Hennes make.
Herregud.
- Vad är det? - Vad är fel?
Vad är det?
De öppnade eld mot en gäng som protesterade Eden.
- Kära nån. - Herregud.
Dussintals döda.
- Jag slår på nyheterna. - Absolut inte.
Det stod i e-posten.
- Det är mitt hem, tack. - Kan vi äta klart, först?
- Tycker du inte att det är viktigt? - Jo, det är viktigt. Men vi äter klart först.
Och vi vet inte ens vad som hände.
Jo, vi vet vad som hände. Jag läste det nyss.
De mördade dussintals personer.
- Jag läste det. - Jag läser att de angrep...
- ...en grupp motprotestanter. - Herregud.
Jag kan bara föreställa mig var du får det från.
- Jag tänker fan inte debattera med dig. - Kom igen, språket.
Jag är inte Bill Engvall. Ser jag ut som Bill Engvall, pappa?
Tagga bara ner.
- Vi äter maten. - Jag vill inte äta.
Det är oskyldiga som blir skjutna.
- Det påverkar min aptit. - De är inte oskyldiga.
De bryter mot lagen. Då blir det sådär.
Lagen? Är det här Vilda västern?
Detta är oskyldiga personer som utövar sin yttrandefrihet.
De blev nedskjutna i gatorna...
- ...av brunskjortor. - Lugna dig.
- Okej. Brunskjortor. - Nazijävlar.
- Lite överdrivet. - Ni stöttar nazister.
- Chris, sluta! - Det bästa med liberaler...
...är att de kallar alla nazister.
Håll käften, Katie! Abbie. Jag bryr mig inte.
- Jag bryr mig inte. Du suger. - Du är en kuk!
Allt du säger suger. Vet du vad?
- Du är perfekt för detta rövhålet. - Är jag ett rövhål? Ta dig i röven.
Du behandlar folk som inte håller med dig som idioter.
Det är vi inte. Vet du vad? Allt är inte alltid förfärligt.
Jo, det är det alltid. Och jag är ledsen att behöva säga det-
- men du är en jävla idiot och det är du med.
- Språk. - Chris.
- Ni två skrev säkert på direkt. - Ja, det gjorde vi.
- Jag visste det. - Du frågade.
Jag vet. Ta dig i röven, Pat.
- Ta dig i röven. På riktigt. - Ta dig i röven.
- Allvarligt. - Sluta.
- Ingen politik. - Det är det inte.
Jag vill bara säga nåt. Allvarligt, Pat. Dra åt helvete.
Och Abbie eller Katie eller vad fan det är.
Och alla som skrev på eden för de är korkade svin-
-och bör hängas som svin!
Vad i helvete?
Inte du, Alice.
Och inte mamma och pappa.
Tack då.
Men också lite, fan ta dig, Alice.
- Vad? - Varför skrev du på den skiten?
Vi har en unge med. Vi vill inte att hon ska växa upp i ett land-
- där man måste följa allt som regeringen säger.
Vi har stolthet.
Vi med, rövhål.
- Kliv av din häst. - Nej, jag gillar min häst.
Kai och jag har starka, amerikanska, patriotiska hästar.
Du har en liten dressyrponny som suger.
Vi är rena. Ni är smutsiga.
- Chris, sluta! - Ni är smutsiga.
Håll bara käften för fan!
Jag skrev på.
Ja, jag skrev fan på det.
Så vad sägs om det?
Vad fan pratar du om? Vad menar du att du skrev på?
- Varför ljög du för mig? - Kan vi prata om detta...
- ...i andra rummet? - Nej, jag vill prata om det här.
Prata i andra rummet.
Alice, tack. Jag behöver inte din hjälp.
Behöver inte den. Men tack.
Jag vill veta varför min fru ljög för mig inför alla.
Berätta nu.
- Varför ljög du? - Varför jag ljög?
- Ljög jag för dig? - Varför då?
Fan ta dig! Varför ljög jag för dig?
Verkligen? Ska du ställa frågan sådär-
-åt mig, varför jag ljög för dig?
- Jag ser till barnen. - Varför jag ljög för dig.
Vi sa att vi inte skulle göra det.
Varför skrev du på?
Därför att, Chris, min make springer runt och låtsas vara den vita Nelson Mandela.
Och om någon inte gör som han, är de fienden.
Jag älskar min dotter och gör allt jag kan för att skydda henne.
Jag skiter i om jag måste skriva på.
Jag tänker bara skydda min dotter, så jag skrev på.
Japp, det gjorde jag.
Jag skrev på. Är det ett problem? Hatar du mig nu?
Behöver jag din tillåtelse att skydda mitt barn?
Borde ha pratat i andra rummet.
Skrev alla här på?
Ni bör skämmas.
- Nu räcker det. - Det gör det.
Jag vill inte äta med er, så jag tar min mat-
-och mitt vin och sätter mig i bilen.
Jag ska lyssna på nyheterna, jag ska läsa artiklar på mobilen.
Och äta min mat och ni kan sitta här och proppa i er-
- och prata om alla som avrättas i gatorna av polisstaten.
Jag är på uppfarten.
- Glad Thanksgiving, era jävlar. - Christopher.
- Och spara lite jävla paj åt mig! - Självisk.
Vi har Connor Bregman vid City Park, där vi bokstavligen kan se-
- hundratals poliser och nationalgardet i vad som verkar vara en kupp.
Connor, var är du just nu? Vad är stämningen...?
Det var helt sjukt igår.
Jag hatade det.
Du förstörde Thanksgiving.
Jag vet att jag skrev på-
-och jag berättade inte för dig.
Och jag önskar att det gått annorlunda-
- men ber inte om ursäkt efter du skällde ut mig...
- ...inför din familj. - Jag gjorde bara det...
- ...för att du förrådde mig. - Förrådde dig?
Verkligen? Du har varit besatt av detta.
Jag har hållit med om nästan allt du säger.
Jag håller med om nästan allt.
Men det börjar bli löjligt...
Jag är bara avtrubbad nu.
Hela: "Senaste nyheterna.
Herregud. Såg du vad som hände?
Såg du vad som hände?
Detta är mina teorier." Ingen bryr sig.
Min dotter är viktigare än vad som pågår där ute.
Allt det andra betyder inget för mig.
Du betyder något för mig.
Jag förstår bara inte, hur du som svart kvinna...
Hallå. Vi ska inte debattera om det här nu på uppfarten.
Du har 24 timmar på dig innan din familj åker.
Jag föreslår att du kliver ur bilen, går in i huset.
- Och ber om ursäkt. - Ja, visst.
- Jag skojar inte. - Det händer aldrig.
Bara så att du vet. Jag ber aldrig om ursäkt!
- Hej. Hur är läget, Avery? - Hej!
Allt okej?
Japp.
Med presidenten...
- Förlåt. Vad sa du? Nej. - Frun, jaga inte upp dig.
- Du förstår inte. Detta är mitt hem. - Frun.
- Jag bjöd inte in er. - Dämpa dig.
- Ska jag dämpa mig? Dämpa du dig. - Ursäkta.
Ursäkta. Vad är detta? Kan jag hjälpa er?
Är du mr Powell?
- Ja. - Christopher Powell?
- Ja. Förlåt, vem är du? - Jag heter Peter Yoon.
Detta är Mason Burco. Vi är med MSG.
Medborgarnas skyddsgrupp. Vid säkerhetsdepartementet.
Jag vet vad MSG är.
Hur tog ni er in i mitt hem?
Din bror släppte in oss.
Jag trodde att de var poliser. Det är ni väl?
- MSG. - Tekniskt sett arbetar vi för...
Nej, ni är inte poliser.
Jag är hemägaren. Jag vill att ni ska gå.
Vänta lite. Är inte hon husägaren?
- Vi är båda husägarna. - Han satte en ring på fingret.
Jag vill ha oss härifrån lika mycket.
Knappast. Jag vill ha er härifrån-
-mycket mer än du tror. Lita på det.
- Vänta, vem är de? - Poliser.
- Inte poliser. - MSG.
Det är inte poliser.
Kan vi bara tala i ett annat rum en stund?
- Sen kan du få återgå till din fina familj. - Kan vi göra det?
Mamma.
Barnen ser "Fantastiska vidunder och var man hittar dem".
Kan du se till att dörren är stängd?
Tack.
Kan vi gå till ett annat rum?
Nej.
- Kan vi sätta oss? - Nej.
Jag vill veta varför ni är här. Genast.
Vi fick en rapport om att du förhindrade en medborgares val att skriva på Eden.
Förlåt, var det någon som anmälde mig?
- Det är hemligt. - Detta är skrattretande.
Att förhindra en medborgares rätt att skriva på Eden?
Det är ingenting.
- Jo, det är det. - Det är inget.
Jag läste en artikel om det. Det diskuteras i domstolen, så...
Har ni ett domstolsbeslut?
- Det har vi inte. - Okej, adjö. Ut.
- Backa. - Ut ur mitt hem.
- Du behöver inte vara oartig. - Oartig...?
Detta är Amerika.
- Jag får vara oartig. - Du har rätt.
Juridiskt sett är situationen något av en gråzon.
- Japp. - Men vi fick en anmälan.
- Vi måste utreda det. - Detta är galenskap. Jag orkar inte.
- Vi ringer Sheldon. - Ja. Jag ringer min advokat.
Och jag säger inget förrän jag talat med honom.
Och medan vi är i andra rummet...
- ...ska ni två vänta utanför. - Tack. Vi väntar här.
Ni är i stor knipa.
- Kan jag erbjuda er te...? - Abbie.
- Vad? - Nej.
- Vad är det som händer? - Jag vet inte, men vi måste reda ut det.
- Var är Sheldon? - Okej då.
- Min mobil är död. - Okej, använd min.
- Använd min. - Tack.
Sheldon.
- Röstbrevlådan är full... - Fan.
- Vad? - Röstbrevlådan är full.
- Okej. - Okej.
Vi kan lösa detta. Måste tänka.
Jag ska säga något fort. Jävla Pat gjorde detta.
- Pat anmälde det. Jag lovar. - Det vet du inte.
Då var det hans flickvän.
Du vet att jag är feminist.
Jag köade i två timmar så Roxane Gay kunde signera din bok.
- Hon var genial. - Ja.
- Abbie är en liten fitta. - Du vet att vi inte säger så här.
Du får säga "mutta", "skitmutta", men inte det där.
- Abbie är en skitmutta. - Okej då.
- Jag håller med dig. - Okej.
- Men... - Jag sa att detta skulle hända.
Jag sa att de skulle komma hit en dag.
- Komma hem till oss. Som Gestapo! - Du hade rätt.
- Jag tror... - Vi har nog bara ett alternativ.
Vi säger inget förrän vi pratat med Sheldon.
Okej? Enda alternativet.
Det är ett bra alternativ. Ett bra val.
- Men här är ett annat. Bara en tanke. - Okej.
Det kan nog gå.
Svara på deras frågor så går de nog bara.
- Vad tror du? De går nog. - Nej.
Jag vägrar bli förhörd i mitt hem utan domstolsbeslut.
Sluta säga "ditt hem". Detta är vårt hem-
-som vi uppfostrar vårt barn i.
Jag vill hitta ett sätt att få ut jävlarna fort.
- Detta är inte Nazityskland. - Du har rätt.
"Visst, Chris. Hallå."
- Tack för informationen. - Jag fattar.
Vad ska du säga?
Jag ska lära dem om något som kallas konstitutionen.
Okej.
Ursäkta.
Bra.
Talade du med din advokat?
Ja.
Han sa att eftersom du inte har domstolsbeslut, får ni inte vara här.
Vi behöver inte svara på era frågor och ni måste gå.
Så var det med det.
Jaha. Jag förstår.
- Tack. - Inte jag.
Jag förstår inte varför du inte kan svara på några frågor.
Okej, det ska jag säga, för att-
-i Amerika har vi en konstitution...
Jag vet vad den är, din nedlåtande mesjävel.
Mason, jag vill inte få en prick till.
Jag vet hurdan du är.
Du har aldrig kämpat för detta landet.
Du har inte offrat något. Du är respektlös mot folk som mig.
Folk som är här för att skydda dig.
Det är över nu.
Pojkar som du lär sig snart att de dagarna är över.
Mason, sluta.
- Låt det vara, Chris. - Peter, beordra inte mig.
Jag tycker bara att vi tre borde åka en tur.
Jag ska ingenstans.
- Säg det en gång till. - Mason.
- Ut ur mitt hus. - Chris.
Du ska nog följa med mig.
- Dra åt helvete. - Se så.
- Det är okej. - Kom så går vi.
- Det är lugnt. - Det räcker.
Jag vill be om ursäkt.
Ser du? Han är god.
Mason!
- Jävlar! Din jävel... - Psykopat!
Akta dig.
- Släpp henne! Lägg av! - Mason!
Släpp henne!
- Fan! - Vad i helvete?
- Backa. - Vad var det?
- Okej. - Ta honom under kontroll.
- Mason... - Ni måste dra!
- Bryt den! - Det är för mycket.
Ni gick för långt.
- Jag bryter din jävla arm. - Nej, snälla. Jag skriver på.
- Det är för sent! - Jag skriver på online!
- Redo? Jag bryter din jävla arm. - Mason, släpp honom!
- Släpp! - Förlåt.
Upp med händerna.
Pete?
Låt bli.
Händerna bakom ryggen. Du är gripen. Varför gjorde du så?
- Varför? - Släpp min pappa!
- Håll käften! Backa! - Släpp min pappa!
Hallå!
Chris. Chris! Vad i helvete?
- Herregud. Chris, vad gör du? - Jag vet inte.
- Herregud. - Chris.
- Åh Gud. - Vad har du gjort?
- Vad fan? - Jag vet inte.
- Chris, vad gör du? - Lugna ner dig.
- Jag vet inte... - Släpp. Släpp.
Akta er. Backa. Backa, allihop.
- Helvete! - Akta dig! Gud.
Du är fan...
- Gör det. - Åh Gud. Åh Gud.
- Låt bli. - Vad fan, Chris?
- Lugna ner er, allihop. - Ge mig vapnet.
Nej. Tar du ett steg till så skjuter jag dig.
Du vet inte vem jag är. Du har fel.
Jag är en elak jäv... el. En elak jävel.
Chris...
- Du är en dum jävel! - Nej, jag är smart. Jag har en pistol.
Hans huvud är helt sabbat.
Kai, varför är hans huvud helt svart?
- Var det jag eller var huvudet så? - Det var du.
- Släpp den. - Det kan jag inte.
- Vi kan prata om det. - Det ska vi.
- Du? - Chris.
Upp med händerna.
Upp med händerna, sir.
- Upp med dem. - De är uppe!
De var lite låga när jag sa det.
- Pat? - Ja.
- Kolla om han har handbojor. - Nej, Pat.
Tyst, Abbie!
- Rör du mig så dödar jag dig. - Då dödar jag dig.
Ge mig en anledning. Jag vill.
Försök. Jag vill att du ska det.
- Vi har buntband. - Kan du använda dem?
- Ja. - Bind honom.
- Rör på andra handen. - Herregud.
Okej, okej.
- Kai, det är okej. - Älskling...
Kai, det är okej. Såhär ska vi göra.
Vi ska gå in i TV-rummet.
- Vad är det där? - Ett elchockvapen.
Var fick du den ifrån?
- Köpte den på nätet. - Det sa du aldrig.
Jag vet. Förlåt. Vi pratar om det sen.
Ge honom en chock om han rör sig. Mamma, nycklar.
Ta de nycklarna, tack.
Lyssna nu. Mycket viktigt.
Du måste ta med alla tre barnen, hem till familjen Berman.
Se till att de stannar där. Visa dem filmer.
Ge dem mat. Se till att de är glada.
Men se till att de stannar där. Tack.
Får jag ta med mat till det huset?
Javisst. Vad du än behöver.
Okej, jag kan göra dubbelbakad potatis. Och kalkonsoppa.
- Jag behöver bröd. Får de äta socker? - Ta med mjölk.
De får äta vad de vill. Håll dem bara säkra.
- Chris, vi måste prata. - Vänta, jag bara...
Vad ska jag göra? Hans ögon är:
Är de som... Eller som...?
Nej, snarare:
- Det är nog okej. - Verkligen?
Håll ett öga på honom.
- Chris... - Jag vill...
- Jag borde ha slagit honom, inte kinesen. - Nej. Asiat-amerikan.
- Vad? - Du vet inte var familjen är ifrån.
De kan vara från Korea. Eller Laos.
Vad är så lustigt?
Bara vilken soppa du är i.
Mordförsök?
Kidnappning? Det är över för dig.
Och ni är alla...
Vi har inte försökt mörda någon. Och du är illa ute med.
- Ni kom utan domstolsbeslut. - Du angrep två agenter.
Jag knuffade dig lätt. Du slog mig på käften. Jag har vittnen.
Du menar väl medbrottslingar? Det är vad de är.
Varje sekund de inte frigör mig är åratal jag lägger till deras straff.
Vad är planen då?
Vad tänker du göra?
Det angår inte dig.
- Du har väl ingen plan? - Jo, då.
- Chris, köket. - Har du inte.
Vi ska prata i köket.
Jag har en plan men berättar inte för dig, din skit.
Okej, Pat. Om han rör sig... Ge honom en elchock.
- Pat! - Ja.
- Okej, jag fattar. - Okej, om...
Jag vill inte ha den.
- Chris! - Jag tar den.
- Herregud! Chris. - Jösses. Det här är inte bra.
- Det är illa. - Det är jätteilla.
- Ring polisen. - Jag kan inte.
Om jag släpper den jäveln dödar han mig.
Han är galen. Han måste tagga ner.
Han kommer inte tagga ner inom kort.
Jag ska kolla till din mamma och barnen.
Du måste få tag på Sheldon.
- Berätta exakt vad som pågår. - Okej då.
- Fan också. - Chris. Helvete.
Så korkat.
- Hallå? - Sheldon.
Sheldon. Hör du mig?
- Chris? - Ja! Ja. Shel...
Vänta, Sheldon. Vad är det mamma?
- Får barnen se "SVJ"? - De får se vad de vill.
Sheldon, är du där?
Jag är vid Mount Kilimanjaros fot. Dålig mottagning.
Jag hör dig.
Sheldon, Jag ska tala fort, okej?
För jag har ett stort problem.
Två män från MSG kom hem till mig.
De anföll mig och pappa slog en av dem med en spade.
Den andre drog sin pistol så jag slog honom och nu...
Jag band honom och jag undrar...
Jag undrar, som min advokat...
...vad du tycker att jag ska göra.
Chris, förlåt. Sa du "band honom"?
Ja. Med buntband.
Hans händer.
Okej.
Du måste släppa dem.
- Jag kanske inte förklarade rätt. - Jag vet inte vad du skulle förklara.
Du måste släppa dem, nu.
Chris?
Chris, vi påbörjar klättringen. Jag måste lägga på. Lycka till.
- Chris! Kom hit, tack. - Fan.
- Han behöver hjälp. - Okej.
- Hjälp honom. - Jag försöker. Jag är skattekonsult.
Andas bara.
- Borde vi tvinga honom dricka vatten? - Pat, det går inte.
- Vad är det med dig och vatten. - Släpp vattnet.
Han måste till sjukhuset, annars dör han.
Det tror jag inte.
- Du är en jävla idiot. - Hallå, sir?
Sir?
Är det blod? Sir?
- Det är inte mycket blod. - Sir? Hallå?
- Där är han. - Hej.
- Där är han. - Bra. Okej.
- Hej. Jag är här. - Hej.
- Här är jag. - Hej.
- Han är okej.
- Han mår bra. - Han mår bra nu.
Han är okej.
Hej.
Varför är Mason bunden?
- Ja, varför är jag bunden? - Det är amnesi.
Nej.
Jag minns att ni bråkade.
Sen säckade jag ihop.
Men jag förstår inte varför han är bunden-
-och du har hans pistol.
Paul.... Vad heter du nu igen?
- Peter Yoon. - Peter Yoon.
Vi har en situation som har spårat ur.
Vad vet vi?
Vi vet att du och din vän kom in i mitt hem utan domstolsbeslut...
- ...och överföll mig. - Skitsnack.
Och du blev slagen och det är jag ledsen för-
- men när du föll ihop, ballade han ur och drog sitt vapen-
-och började strypa min pappa-
-och så hände saker och nu är vi här.
Så nu vill jag väga våra alternativ.
Okej.
- Vad är våra alternativ? - Ja, vad är alternativen?
Jag vet inte.
Jag vet inte. Det hände så fort.
Peter, ring in det. Säg att de angrep oss.
- Peter. - Peter.
- Det får inte hända. - Peter.
- Jag förstår. - Peter!
Mason, jag sköter detta.
Låt oss prata, mr Powell.
Tack.
Kalla mig Chris. Min pappa är mr Powell. Han som slog dig i huvudet.
- I självförsvar. - Käften.
Jag sköter det, Mason.
- Chris? - Chris.
Ja, misstag gjordes på bägge sidor.
Och nu vill jag att vi ska få gå-
-och samla oss på nytt.
Och kontakta dig en annan gång.
Eller...
Eller så...
...kanske vi inte kommer tillbaka?
- Det är ett annat alternativ. - Det gillar jag.
- Peter, det är ett misstag. - Mason!
Chris, vi kom till dig.
Vi vill avsluta detta fort och fredligt.
Tack, Peter.
Tack för att du är så resonlig.
Och du har ett sånt fint sinneslag.
Jag har tre barn, det blir mycket förhandlingar.
- Jag har två barn. - Två? Pojke? Flicka?
- Två pojkar. - Två pojkar? Du fattar.
- Du? Chris? - En dotter.
- Vad har du? Vad har du på örat? - Vad är det?
- Vänta. Han försvann. - Fan. Vad är det?
- Vad är det? Vatten? Hallå? - Perilymfatisk vätska.
Han har hjärnskakning. Jag tar honom till sjukhus.
- Släpp mig! - Vi borde åka till sjukhuset.
- Nej, nej. - Släpp mig, nu.
- Han måste till sjukhus. - Hämta is.
Ja, is hjälper hans hjärnskada.
Lyssna på mig!
Om du släpper mig nu, spöar jag inte skiten ur dig.
- Käften. - Du vill inte ha en död man i ditt hem.
Det skulle inte se bra ut för dig.
Ditt enda andra val är att döda mig och det vill du inte.
Nej. Du kan inte döda.
- Vad är det? - Han svimmar hela tiden.
- Vad ska vi göra? - Jag vet inte.
Vi måste ringa en läkare.
- Det går inte. - Hur mår han?
Han tappar och återfår medvetandet. Han är helt sabbad.
- Peter? - Jävlar.
- Hans ögon. Jag såg dem. De är öppna.
- Han är vaken! - Hallå.
- Ja. - Peter.
Hej Peter.
Ledsen, jag svimmade en stund.
Peter.
Du skrämmer oss.
Jävlar, älskling!
Stå still. Hur har du en kniv?
- Hur har han kniv? - Det kallas visitation.
- Visiterade du honom inte? - Det sa du inte!
- Mason. - Släpp kniven.
- Släpp pistolen. - Släpp kniven.
- Släpp den. Okej. Släpp. - Okej.
Du släpper kniven när jag räknar till tre.
- Ett, två... - Ett, två...
Släpp honom!
- Han kommer att hugga honom! - Nej!
- Herregud!
- Han hugger honom! - Elchocka honom!
- Herregud. - Ta honom, älskling!
Vad i helvete?
Det var en olycka. Jävlar.
- Fan. - Herregud.
Herregud. Gör det igen.
Pat!
- För i helvete. - Herregud.
- Är du okej? - Han fick mig inte.
- Inte du. Hon! - Jag vet fan inte.
- Idiot! - Det var inte meningen.
Du är så dum. Det inser jag nu.
Jävla rövhål. Du kunde ha dödat mig.
Det är vanligen poängen med att knivhugga nån.
Jag vet inte vad som hänt i ditt liv som har gjort dig såhär-
-men folk som du sabbar världen.
Om det inte vore för folk som jag vore folk som du slavar för folk som mig.
Du kan inte ens se efter din egen familj.
Se vad som hände i ditt eget hem.
Du är inte skapt för detta.
Knyt upp mig. Avsluta det nu.
- Avsluta det. - Jag vet.
Jag är en mes och du ska spöa och fängsla mig.
- Jävla skitstövel. - Jag vet. Håll käften.
Ditt jävla as.
Hur är det?
Inte bra.
Inte bra alls.
Jag är så arg.
Jag blev elchockad i mitt eget hem av min svärbror-
- som aldrig borde kunnat elchocka mig, men min make-
- köpte elchockvapen utan att berätta och jag vet inte vart jag ska rikta vreden-
- så du måste ta bort dina jävla händer från mig.
Nöjd, Abbie?
- Var detta din plan? - Nu börjas det.
- Jag visste att jag skulle klandras. - Det var du.
- Det var inte hon! - Jag måste fråga.
Vad?
Anmälde du detta för vad jag sa om Eden under middagen?
- Eller för att jag glömde ditt namn? - Det var inte jag, rövhål.
Jag säger detta nu, med fred och kärlek och inte mot ditt kön, men ta dig i röven.
- Du kan ta dig i röven! - Det var inte hon!
- Din jävla... - Hallå!
Allvarlig fråga.
- Hur är detta till hjälp nu? - Alice.
Nu räcker det. Inga fler gräl.
Jag vet! Jag sa åt dem att inte gräla.
- Ja, Abbie. - Dra åt helvete.
Släpp mig, annars är era liv över.
Förstår ni?
- Jag vill att du ska vara tyst. - Lägg av. Gör inte så.
Jag gör inget. Ingen fara.
- Du måste bara hålla käften. - Nej. Kom igen.
- Dra åt helvete. - Dra åt helvete.
- Jag ska döda dig. - Därför släpper jag inte dig.
- För du är helt jävla galen. - Chris!
Du, jag, Alice ska prata i andra rummet! Nu!
- Jag ska prata... - Kom!
Vi borde gå innan han blir argare, Alice.
Pappa, se efter Peter. Ispaketet glider av.
Håll ett öga på honom. Och jag ser dig, Abbie.
- Låt henne vara. - Alla hatar dig.
Alla hatar dig!
Jag vill bara säga en gång till att jag är ledsen att du elchockades.
Jag vill inte prata om det just nu.
Vi behöver en plan för vad vi ska göra, för det kan inte bli värre än det är.
Det kan nog bli värre.
- Det kan bli det. - Var är Clark?
- Vad? - Var är Clark?
Utslagen. Jag vill inte ha fler i rummet med panik.
- Som skiter på sig. - Hämta honom inte.
Jag vet inte om det är elektriciteten i min kropp...
- ...men jag håller på att tappa det! - Kai, jag är rädd med.
Jag är rädd att vi lever i ett land där sånt här händer.
Detta ska jag säga. Detta är inte Amerika.
Jag vill inte höra din uppfattning om landet just nu.
Vem fan tror du att du är? Trevor Noah?
- Jag är inte Trevor Noah. - Fin krönika.
Nu är det dags för praktiska lösningar. Vad gör vi? Hur ska detta sluta?
Okej, okej. Visst. Tänk om...
Och jag har inte tänkt igenom det, men tänk om...?
Tänk om Pat och jag tog min bil och körde dem till skogsreservatet?
Och vi lämnar dem djupt inne i skogen.
De är för smarta för att dö. De har tid att tänka på vad de gjort.
När Pat och jag återvänder har du packat en väska.
Och vi tre kör ner till Texas-
- bor hos dina föräldrar ett tag. Kommer polisen drar vi till Mexiko.
Vi kanske blir mexikanska medborgare.
Jag talar lite spanska. Jag kan lära mig mer.
Vi lär henne spanska.
- Hur fan är det praktiskt? - Så korkat.
- Planen inkluderar inte mig. - Vad fan är det med dig?
Förlåt. Jag vet inte! Detta vet jag: om vi släpper dem, kommer jag-
-vi, pappa och Pat att vara i trubbel.
Folk i vår familj kommer att fängslas och tänk igenom det.
Det är nåt vi måste överväga. Vi måste bara det.
Jag ska säga något. Jag är lite generad.
Jag är jätterädd för Mason.
- Han är väl helgalen? - En psykopat.
Håll honom bunden och prata med Peter. Peter är resonlig.
Vi pratar med Peter. Vi får honom att förklara allt-
- och sen kan vi avsluta det hela utan att nån skadas...
- ...eller skadas mer. - Okej, okej.
Lugna dig, älskling.
- Lugn. - Okej.
- Vi kommer att klara oss. - Vi fixar det.
En sak till: släpp det med Pat och Abbie.
Jag säger inget mer om dem.
- Bra. - Det handlar om oss just nu.
- Ja. - Gör det rätta.
- Vi ska bara prata med Peter. - Prata med Peter.
- Vi pratar med Peter. - Familjer håller ihop.
- Familj. - Ja.
- Nu gör vi detta. - Kom.
Okej.
Jag hör inte.
- Sluta. - Vad är det där? Vad säger han?
- Jag vet inte. - Vad menar du?
Vi förstår honom inte.
Sluta anklaga oss för att vara i maskerad med honom.
Det heter maskopi.
- Jag menade det. - Sluta!
Hur är det, Peter? Hur mår du?
- Jag är okej. - Bra.
Vi måste avsluta detta.
Jag ber dig här och nu.
Kan vi få det att hända?
Det tror jag.
Det blir tufft.
Men om vi är lugna-
-och litar på varann...
- ...kan vi lösa det. - Herregud. Tack.
Det blir tufft.
Om vi är lugna-
-och litar på varann...
- ...kan vi lösa det. - Han behöver en läkare.
- Sa han det igen? - Du är så lugn.
- Du är mycket Zen. - Du är lugn.
- Inte Zen. Fan också. Inget illa menat. - Ingen fara.
Men jag tror...
Vi måste nog binda upp Mason.
Hör på. Vänta. Var lugna nu.
Om jag binder upp honom, finns det något sätt för dig att garantera-
-att han inte spöar mig?
Mason?
Lovar du att inte attackera mr Powell?
- Ta dig i röven. - Han kommer nog att attackera mig.
Mason? Du måste svära på mitt liv-
-att du inte ska attackera mr Powell.
Peter...
...jag svär på ditt liv.
- Ta av tejpen från hans mun. - Nej.
- Det är okej. Gör det. - Åh Pat.
Gör det fort.
Herregud. Okej.
Släpp ut mig ur den här skiten.
- Gör det. - Det tog 20 minuter att sätta på.
- Jag bryr mig inte. Gör det. - Okej.
Nej, Pat. Herregud.
Detta är korkat.
- Allihop... - Detta är inte vad vi pratade om.
- Han svor på Peters liv. - En dålig idé.
Släpp honom inte.
- Ingen bra idé. - Jävlar.
Jävlar.
Det kommer att bli bra.
Pistol.
- Han får inte pistolen. - Vi förhandlar inte...
...med min pistol i din hand.
Peter, han får inte pistolen.
Nu tänker vi igenom detta.
Tänk om du bara behöll kulorna?
- Det är en bra idé. - Smart.
- Jag ger honom pistolen. - Gör inte det.
Var bara lugna.
- Okej. - Redo?
Nu ska vi se.
Pat.
- Vi pratade inte om detta, Chris. - Lugn.
Ta ut den i kammaren. Förstår du?
- Ja, det gör jag. - Okej.
Herregud.
Det är okej.
Jag har kulorna. Det är lugnt.
Nu måste alla...
Mason, sluta!
- Jävlar. - Mason, sluta!
- Nej! - Herregud. Mason, sluta.
Jävlar. Fan också, jag...
Detta är mitt hus. Jag sa ju det!
Är alla okej?
Ja.
Fan också.
Lägg tryck på det.
Chris, får jag prata med dig där ute?
Du förstår...
...Christopher, jag vet att jag...
Jag har aldrig varit lika nära dig som din mor.
Men jag... Jag bara...
Du förstår...
Jag gjorde alltid allt som krävdes-
- för att ta hand om min familj. Att skydda dem.
Du måste göra detsamma nu.
Gör allt du måste...
...min son.
Håll bara käften.
Det är inte mycket blod.
Jag är väl inte någon som blöder.
Hur är det, kompis?
Det är konstigt, det gör inte ont just nu-
-men om jag gör så... Herregud!
- Herregud! - Han måste till en läkare.
- Vad gör vi med honom?
- Jäveln bröt min näsa. - Okej.
- Dra åt helvete. - Pat.
- Pat, Pat. - Pat!
- Fan ta dig. - Han är bunden, okej? Sluta.
GLAD THANKSGIVING
Vad är det?
Det är en konstig känsla.
- Men exakt var? - Var?
- Rakt ovanför knät. - Okej.
Herrejesus!
Herregud! Usch vad äckligt!
Jag kom för att hämta paj och.. Herrejävlar!
- Jävlar! - Så äckligt!
Ta henne!
Ta henne mamma, tvätta av henne.
- Jävlar. - Chris, vi måste dra.
- Nu. - Okej.
Hoppas att det var en fin Thanksgiving för det blir er sista.
- Håll käften. Okej. Tänk om...? - Det vet ni. Er sista ihop.
- De kanske håller kvinnorna ihop. - Nu räcker det. Lägg av.
Det är lustigt. Vet du vem som blir mest våldtagen i fängelset?
Din pappa.
- Håll käften! - Lugn, pappa.
Håll käften din smutsiga jävel.
Håll käften, din jävla fitta!
Hallå! Ditt jävla rövhål!
Använd inte det ordet i mitt hem.
- Hallå! Chris! Chris! - Det jävla rövhålet!
Fan ta dig. Tala inte till min fru så. Det är min fru!
Vad fan är det som händer? Helvete.
- Herrejesus. - Helt sjukt.
Glad Thanksgiving!
Här är det.
Detta är stunden.
Inget mer pratande.
Det är över.
Jag ska döda honom.
Det är inte vad jag menade.
Vi måste göra detta.
Vi måste. Se på mig. Han kommer att förstöra oss.
Om vi inte gör detta har vi ingen chans i livet.
Vi måste.
- Nej. - Jo, det måste vi.
Jo, då.
Kan du sluta gråta och säga vad du tänker?
Jag trodde bara-
- aldrig att jag skulle behöva övertyga min make att inte döda nån.
Vi måste, okej? Vi ska inte hamna i fängelse.
Och vår lilla flicka kommer att bli ensam.
Chris, du kan inte mörda honom?
Ska du döda Peter med? Och begrava dem i trädgården?
Ska vi ha lik i trädgården?
Nej, jag...
Jag skjuter dem här och...
Jag flyttar kropparna nånstans. Jag vet inte.
Lyssna på vad du sa.
Älskling.
Chris.
Minns du när du sa att vi inte skulle låta dem ändra på oss?
Minns du det?
Vi klarar detta.
Vi kan ta oss igenom det ihop.
Vi släpper dem-
-och tar de konsekvenser som vi måste.
Men vi kan göra det ihop.
Vi klarar oss.
Okej? Vi klarar oss.
- Vi gör det bara. - Jag älskar dig så.
Jag älskar dig med.
Blodet smakar illa.
Det är jätteäckligt.
- Men jag älskar dig ändå. Jag älskar dig så.
- Fan ta dig! - Helvete.
- Jävla monster! - Alice!
Sug på den där, din skit!
- Vad fan? - Jävla idiot.
- Din jävla skit. - Sluta!
- Hallå, nej. - Fan ta dig!
Vad gör du?
Jag orkar inte med honom. Säg inte sånt!
- Vad hände? Vad sa han? - Jävla svin!
Vad sa han?
Att han ska ge sig på barnen.
Sa du det om våra barn?
- Varför sa du så? - Skojar du med mig?
Se på mitt ansikte!
Se vad du gjorde.
Om jag överlever detta, kommer jag efter dig och alla du bryr dig om.
Jag lovar.
Det blir mitt livsuppdrag. Jag säger det nu, så att du förstår-
-när ditt liv blir ett totalt helvete.
Skitsamma.
- Christopher, gör det inte! - Lugna ner er.
- Du vågar inte. - Chris.
Chris, släpp pistolen.
- Gör det. - Gör det inte.
Vad sa du om barnen?
Fan ta dina barn.
- Gör det, älskling. - Gör det.
Gör det.
- Gör det. - Chris.
- Släpp pistolen. Nu. - Skjut honom, Chris.
- Gör det. Döda honom. - Kom igen!
- Borde inte ha kommit. - Var en man!
- Gör det! - Gör det, min son.
- Du kan inte. Acceptera det. - Vad gör du?
Håll käften, förrädare.
Du borde inte ha kommit till mitt hem.
- Du borde inte ha kommit hit. - Gör det.
- Släpp pistolen. - Gör det för fan.
Lyssna inte på honom.
- Gör det. - Jag ska.
- Mason, sluta! - Tryck.
Kom igen då!
Gör det!
Blunda. Slut era jävla ögon!
- Okej, nu kommer det. - Hallå!
Hallå!
Sluta.
Sluta. Slå på nyheterna.
Vad fan är det som pågår här?
- Pappa, slå på nyheterna. - Vilka är de?
INGEN SIGNAL!
Tryck på "guide".
- Tryck på "guide." - Jag fattar.
Okej. "Guide."
Detaljerna kommer ännu in, men Vita huset bekräftar-
- att presidenten har avgått, med omedelbar verkan.
Vi frågade om det kommer att ges någon kommentar.
De svarade: "Inte just nu."
Presidenten och hans fru reser hem till huset i South Carolina.
Vi har inte många fler detaljer.
Vad vi vet är att presidenten har avgått-
- och att vicepresident Hogan nu är president Hogan.
Vi går direkt till Vita huset-
- där president Hogan talar till landet för första gången.
SENASTE NYTT
VICEPRESIDENT HOGAN INSVUREN
Mina kära amerikaner-
-ungefärligen kl. 19.00-
- informerade presidenten mig om att han skulle avgå-
-med omedelbar verkan.
Han försäkrade att han skulle tala till nationen inom kort.
Och jag låter honom-
-förklara anledningarna till hans avgång.
Men jag försäkrar er detta, som er president-
- ska jag göra allt jag kan för att återställa freden i vår nation.
Den forne presidenten och jag var överens om mycket i det förflutna.
Men de senaste månaderna blev vi oense om frågor-
- som jag ansåg var viktiga för vår republiks hälsa.
Med det sagt-
- ska alla reservister och nationalgardet dras tillbaka från storstäderna-
-så snart som möjligt.
Jag upphäver även tillfälligt-
-registreringen av Patriotens ed-
- och all verksamhet och utredningar som för nuvarande bedrivs av MSG.
Detta är ingen tid för att vara delade.
Vi måste enas.
Så jag tackar er.
Och Gud välsigne er.
Och Gud välsigne Amerikas förenta stater.
Chockerande utveckling-
- som vi visste var möjligt, men inte förutsåg i denna stund.
Vi ska tala med Keith Byers denna historiska kväll.
Och vi ska höra från Glen Baker och Amy Moses.
Men nu går vi till Paul Bickman som är vid Vita huset.
- Chris? Chris, Chris! - Älskling...
Hur mår du, Peter?
Svårt att säga för jag är definitivt i chock...
- ...men jag har faktiskt inte... - Kör försiktigt.
...våldsamt mycket smärta.
Vilken bra attityd.
Pat, akta farthindren.
- Vad ska jag göra? - Bara...
Mason.
Mason, jag ska prata och du behöver inte svar.
Men du måste lyssna.
Jag hade gett allt jag har-
-för att radera vad som hände idag.
Men det går inte.
Och du och jag, Mason-
-har olika...
Syn på hur landet ska skötas.
- Pat, akta farthindren. - Vad betyder det?
- Hur då? - Kör inte så fort över dem.
Det gör jag inte. Jag kör långsamt.
- Kan du köra runt? - Nej.
De tar upp hela vägens bredd.
Mason-
-jag tror att vi kan skiljas åt.
Gå tillbaka till våra liv och aldrig stöta på varann igen.
Vad tror du?
Kan vi göra det, Mason?
Måste jag oroa mig för att galningen ska komma efter oss i resten av mitt liv?
Jag tror inte det.
- Han borde inte ha varit hos er. - Ja.
Han var avstängd.
- Vad? - För ett tag sen...
...slog han en misstänkt så hårt att trumhinnan brast.
Han har vredesproblem.
Han sparkades från polisen-
- och avskedades som väktare i köpcentret.
Vänta, Mason.
- Är du en jävla väktare? - Herregud.
Jag trodde att han var elitsoldat. De som dödade bin Laden.
Är han Paul Blart?
Du behöver hjälp.
Mason, sök hjälp.
Gå till en läkare.
Herrejävlagud.
Peter, jag är ledsen.
Ledsen att du blev slagen.
Och att du blev skjuten. Jag är ledsen för allt.
Jag klarar mig.
Alla kommer att klara sig.
Jag fryser så.
- Luftkonditioneringen är på. Förlåt. - Pat, stäng av den.
Lås upp dörrarna.
- Jag ska bara... - Gå.
Försiktigt, försiktigt.
Ja.
- Försiktigt. - Ta det lugnt.
- Lugn. - Bra.
Okej.
Är du okej?
- Jag... - Ta den bara.
Kan du stoppa in den igen? Ja.
Tack.
Du har en fin familj.
Tack.
Okej. Nu går vi.
Vill du veta vem det var?
Nej.
Michael Crawford, 3-4-0.
Michael Crawford, ring 3-4-0.
LÖRDAG
Undertextning: Tomas Lundholm